Endokrinní orgány
(přesměrováno z Endokrinní žlázy)
Endokrinní orgány, neboli žlázy s vnitřní sekrecí, produkují hormony, které rozesílají do celého těla pomocí krevního řečiště. Nevylučují tedy do vnějšího systému, ale pouze dovnitř. Mezi endokrinní orgány řadíme následující orgány:
- glandula thyroidea – štítná žláza;
- glandulae parathyroideae – příštítná tělíska;
- pars endocrina pancreatis – endokrinní část pankreatu (Langerhansovy ostrůvky);
- glandula pinealis – epifýza (šišinka);
- glandulae suprarenales – nadledviny;
- glandula pituitaria – hypofýza (podvěsek mozkový);
- hypothalamo-hypofysární systém.
Mezi další endokrinně činné okrsky organismu se počítá difuzní endokrinní systém.
Endokrinní orgány (stručný přehled)[upravit | editovat zdroj]
Štítná žláza[upravit | editovat zdroj]
Obsahuje kulovité folikuly, v jejichž buňkách se tvoří oba hormony obsahující jod: tyroxin (T4), trijodtyronin (T3). Jejich syntéza a výdej je řízena hypothalamem (TRH) a potažmo adenohypofýzou (TSH). Jejich tvorba je přímo závislá na přívodu jodu. Dále obsahuje štítná žláza buňky parafolikulární (C-buňky), ve kterých je syntetizován kalcitonin (CT).
Hormony štítné žlázy:
- tyroxin a trijodthyronin (T3 a T4),
- kalcitonin (CT).
Účinek T3 a T4:
- morfogenetický (diferenciační) faktor při vývoji – zejména vývoj mozku,
- metabolický: zvyšují přeměnu látek a spotřebu kyslíku,
- pozitivně chronotropní (zvýšení frekvence) a pozitivně ionotropní (zvýšení síly stahů) účinek v srdci,
- zvýšení krvetvorby,
- potencují působení jiných hormonů (např. kortizol) v buňce,
- zvyšují reflexní odpověď.
Účinek CT
- snižuje hladinu vápníku v krvi.
![Searchtool right.svg](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Searchtool_right.svg/langcs-18px-Searchtool_right.svg.png)
Příštitná tělíska[upravit | editovat zdroj]
Jedná se o 4 malé žlázy uložené na horním a dolním pólu obou laloků štítné žlázy. Obsahují 2 typy buněk: hlavní a oxyfilní. Hlavní buňky secernují parathormon (PTH) a u buňek oxyfilních nám zatím funkce není známa.
Hormon přístitných tělísek
- Parathormon (PTH)
Účinek PTH
- uvolňování vápníku z kostí,
- vylučování vápníku a fosfátů ledvinami,
- absorpce vápníku a fosfátů ve střevě.
![Searchtool right.svg](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Searchtool_right.svg/langcs-18px-Searchtool_right.svg.png)
Langerhansovy ostrůvky pankreatu[upravit | editovat zdroj]
Langerhansovy ostrůvky pankreatu jsou endokrinní žlázou, která je roztroušena uvnitř pankreatu. Jsou tvořeny čtyřmi typy buněk. Buňky A (alfa) produkují glukagon, buňky B (beta) inzulin, buňky D (delta) somatostatin a buňky F pankreatický polypeptid (PP), jehož funkce není známa.
Hormony Langerhansových ostrůvků
- glukagon,
- inzulin,
- somatostatin,
- pankreatický polypeptid.
Účinky hormonů Langerhansových ostrůvků
Glukagon
- glykogenolytický (vyvolává rozpad glykogenu v játrech a následné uvolnění glukózy),
- glukoneogenetický (vyvolává tvorbu glukózy z aminokyselin),
- lipolytický (uvolňuje mastné kyseliny z tukové tkáně),
- ketogenní (zvyšuje tvorbu ketolátek v játrech utilizujících mastné kyseliny.
Inzulin – snižuje glykemii – usnadňuje vstup glukózy do buněk, zvyšuje vstup AK a K do buněk, stimuluje proteosyntézu a inhibuje rozpad proteinů, zesiluje tvorbu glykogenu v játrech, stimuluje tvorbu tuku.
Somatostatin – inhibuje sekreci inzulinu a glukagonu parakrinním mechanismem.
Nadledviny[upravit | editovat zdroj]
Nadledviny jsou párová endokrinní žláza uložená na horních pólech ledvin. Lidské nadledviny váží kolem 8–10 g a jsou složeny ze žluté (barva je dána přítomností lipidů) kůry (90 % objemu nadledvin) a červené (dáno silným prokrvením) dřeně (10 %).
Kůra nadledvin[upravit | editovat zdroj]
Kůra nadledvin se skládá ze 3 vrstev:
- zona glomerulosa – sekrece aldosteronu,
- zona fasciculata – tvorba a kortizolu,
- zona reticularis – tvorba androgenů a kortizolu.
Účinky aldosteronu
- ovlivňuje metabolismus minerálů (mineralokortikoid) – udržuje normální hladinu Na a K v krvi a udržuje objem ECT.
Účinky kortizolu
- glukokortikoid – působí na metabolismus glukózy,
- účinek na itermediální metabolismus,
- proteokatabolický účinek,
- protizánětlivé účinky.
Účinky korových androgenů
- dehydroepiandrosteron a androstendiol, původně se slabým účinkem, se přeměňují v periferních tkáních na vysoce účinný testosteron a dihydrotestosteron,
- proteoanabolický účinek.
Dřeň nadledvin[upravit | editovat zdroj]
Dřeň je specializovanou součástí sympatoadrenálního systému. Aktivace dřeně vyvolává takové změny, které směřují k přežití organismu za mimořádných podmínek.
Hormony dřeně nadledvin (katecholaminy)
Účinky katecholaminů
- kardiovaskulární – zvyšují dráždivost myokardu a srdeční frekvenci,
- účinky na hladké svaly mimo cévy – vazokonstrikce, zvýšení TK,
- účinky metabolické – zvyšování metabolismu a tvorba tepla, glykogenolýza v játrech, lipolýza v tukové tkáni.
![Searchtool right.svg](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Searchtool_right.svg/langcs-18px-Searchtool_right.svg.png)
Hypothalamus[upravit | editovat zdroj]
Hypothalamem rozumíme část mozku (diencephala) obsahující množství malých jader s množstvím funkcí. Jednou z hlavních funkcí je spojení nervového a endokrinního systému prostřednictvím hypofýzy.
Hormony hypothalamu
- hypothalamické regulační hormony (RH a IH – releasing and inhibiting) – ovlivňují sekreci adehypofyzárních tropinů,
- oxytocin,
- ADH.
Dále patří zmínka hypothalamo-hypofyzárnímu systému. Hypothalamické regulační hormony jsou prostřednictvím portálního systému dopraveny do adenohypofýzy, kde ovlivňují její další činnost. Oxytoxin a ADH jsou dopravovány prostřednictvím axonů do neurohypofýzy. Až zde se uvolňuí do krve a putují dále do organismu.
Účinky hypothalamických hormonů
Především ovlivnění funkce adenohypofýzy a transport oxytocinu a ADH do neurohypofýzy.
![Searchtool right.svg](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Searchtool_right.svg/langcs-18px-Searchtool_right.svg.png)
Hypofýza[upravit | editovat zdroj]
Hypofýza se skláda ze dvou funkčně i morfologicky odlišných částí: předního laloku – adenohypofýzy a zadního laloku – neurohypofýzy. Adenohypofýza pochází z Rathkeho výchlipky orofaryngu a je ektodermového původu. Neurohypofýza je tvořena axony sekrečních neuronů a gliovými buňkami (pituicity). Adenohypofýza produkuje velké množství hormonů, její činnost je ovlivněna RH a RI hormony z hypothalamu, neurohypofýza hormony neprodukuje, pouze předává do krve hormony z hypothalamu (oxytocin a ADH).
Hormony adenohypofýzy[upravit | editovat zdroj]
- Somatotropin (STH),
- prolaktin (PRL),
- adrenokortikotropní hormon (ACTH),
- tyreotropní hormon – tyreotropin,
- luteinizační hormon – lutropin,
- folikuly stimulující hormon – folitropin.
Účinky hormonů adenohypofýzy
- STH – stimulace růstu, proteosyntézy, pozitivní bilance dusíku a fosforu, zadržení Na+ a K+ nezávisle na aldosteronu.
- PRL – stimulace laktace po porodu.
- ACTH – regulace kortikoidů.
- Tropiny – řídí další endokrinní orgány.
Hormony neurohypofýzy[upravit | editovat zdroj]
Jsou syntetizovány v hypothalamu, transportovány do neurohypofýzy a odtud uvolňovány do krve:
- oxytocin,
- antidiuretický hormon (ADH).
Účinky hormonů neurohypofýzy
- Oxytocin – navozuje kontrakce dělohy při porodu a kontrakci mlékovodů při kojení.
- ADH – zvyšuje zpětnou resorpci Na+ a vody v distálním tubulu a sběracím kanálku ledvin.
![Searchtool right.svg](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Searchtool_right.svg/langcs-18px-Searchtool_right.svg.png)
Testes[upravit | editovat zdroj]
V endokrinní funkci varlat se uplatňují především dva typy buněk: Leydigovy a Sertoliho. Leydigovy buňky představují 20 % buněčné populace testes. Tvoří několik typů pohlavních hormonů (androgenů). Nejdůležitějším pohlavním hormonem muže je testosteron. LH z adenohypofýzy stimuluje zrání intersticiálních buněk v Leydigovy. Mechanismus působení: testosteron se váže po vstupu (pasivní difuze) na androgenní receptory v buňkách mnoha tkání. Komplex hormon-receptor vstupuje do jádra, po vazbě na specifickou sekvenci DNK navozuje tvorbu nové mRNA a tím i tvorbu specifických proteinů (svalová tkáň, testes, hypofýza). Sertoliho buňky jsou stimulovány FSH a produkují hormony jako estradiol a aktivin/inhibin, které ovlivňují tvorbu FSH.
Hormony testes
- testosteron – Leydigovy buňky,
- anti Mullerian hormon – Sertoliho buňky,
- estradiol – Sertoliho buňky,
- aktivin – Sertoliho buňky,
- inhibin – Sertoliho buňky.
Biologické účinky testosteronu
- zajišťuje vývoj mužského typu genitálu u plodu,
- po pubertě navozuje růst zevních pohlavních orgánů,
- působí na vývoj sekundárních pohlavních znaků,
- má vliv na kůži,
- ovlivňuje metabolismus,
- má vliv na kosti,
- stimulace produkce erytropoetinu,
- ovlivňuje produkci gonadoliberinu a gonadotropinů.
![Searchtool right.svg](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Searchtool_right.svg/langcs-18px-Searchtool_right.svg.png)
Ovaria[upravit | editovat zdroj]
V ovariích se tvoří pod vlivem gonadotropinů (FSH a LH) pohlavní hormony: estrogeny, gestageny a androgeny. Folikulární buňky produkují estrogeny, progesteron (gestageny) produkují buňky žlutého tělíska. Obě struktury tvoří malé množství androgenů.
Hormony ovaria
Biologická aktivita estrogenů
- trofický, růstový a diferenciační vliv na specifické cílové buňky,
- vyvolávají proliferaci vaginálního dlaždicovitého epitelu,
- stimulují sekreci řídkého hlenu žlázkami krčku dělohy,
- navozují proliferační fázi menstruačního cyklu,
- zvyšují počet receptorů pro porgesteron,
- ovlivňují sekreci gonadotropinů,
- zvyšují aktivitu osteoblastů u dívek na začátku puberty, facilitují uzavírání růstových štěrbin více než testosteron,
- zvyšují zpětnou resorpci Na+ a vody v ledvinách,
- tlumivý vliv na erytropoetin,
- snižují hladinu cholesterolu v plazmě,
- řídí vývoj sexuálního chování a jeho změny během cyklu,
- protektivní účinky (mozek, srdce, kosti) a účinky antioxidační.
Biologická aktivita progesteronu
- gestagenní – příprava a udržení těhotenství,
- snižuje kontraktilitu gravidní dělohy,
- snižuje produkci hlenu žlázkami děložního hrdla a zvyšuje jeho viskozitu,
- ovlivňují sekreci gonadotropinů,
- stimulují rozvoj lobulů a alveolů mléčné žlázy,
- zvyšuje bazální telpotu.
Biologická aktivita androgenů
- řídí růst axilárního a pubického ochlupení,
- udržují libido,
- prekurzory estrogenů.
![Searchtool right.svg](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Searchtool_right.svg/langcs-18px-Searchtool_right.svg.png)
Odkazy[upravit | editovat zdroj]
Souvisejicí články[upravit | editovat zdroj]
Použitá literatura[upravit | editovat zdroj]
- TROJAN, Stanislav, et al. Lékařská fyziologie. 4. vydání. Praha : Grada, 2003. 772 s. ISBN 80-247-0512-5.